Дишайте с пълни гърди, г-жо Донъли!
Дишам прахоляк.
Усетете вятъра в косите!
Вдигни проклетия гюрук, Съни!
Не искам негативизъм.
Мадам, това е шосе 66 и ние със сигурност ще се забавляваме!
Сан Диего, Калифорния
Аз съм Чет и съм радостен да паркирам колата ви.
Не толкова, колкото се радваме ние, че ще го сториш.
Кажете ми, че вътре ме чака чаша чай и бисквити.
Страхотен акцент. Австралийка ли сте?
Звукът на съдбата, мадам...
зове ни с песен на сирена. Да я последваме!
Защото това е нашият звезден миг.
Кога, ако не сега? И кой, ако не ние?
По-късно?
Някой друг?
Напудрих ръката си с талк, та ръкостискането да е сухо и силно.
Облеклото ми е на границата между спортно и небрежно елегантно.
Съни, остави ме аз да говоря.
Добре.
Г-н Бърли.
Макар да знам, че е прието
да изчакам отговора ви на нашето предложение,
приемете това, че ви прекъсвам, не като грубост, а като проява
на дълбокото ни вълнение от срещата с вас
и прекрасната ви фирма.
И нека заявя още сега...
Добре, стига, достатъчно.
С колежката ми се бяхме разбрали тя да говори...
и макар, че речникът й е доста солен, изказът й е стегнат и точен.
Зарежи тези приказки.
Слушай и се учи, синко.
Чаят е билка, която е била изсушена.
За да я върнеш към живот, трябва да я накиснеш
във вряла вода.
В наистина гореща вода.
Навсякъде в тази страна
ти тропват чаша с някаква хладка помия,
до която лежи торбичката с чай,
което означава, че сама трябва да си правя труда да го кисна
в пикнята с телесна температура
и да чакам тя да си промени поне малко цвета.
А на моята възраст... нямам толкова време.
Ето за това говорех.
Донесете вряла вода.
Е, г-жо Донъли, разкажете ми по-подробно за вашето заведение.
Вече осем месеца бизнесът ни върви успешно.
Вторият етап от разширението ни е повече или по-малко завършен.
Както животът и костенурката. Не върви бързо...
Г-жа Ивлин Грийнслейд! - Тук.
...но напредваш само когато се напънеш.
Г-н Дъглас Ейнсли. - Тук.
Имаме приходящи гости.
Г-жа Мюриъл Донъли. - Тук.
Но от самото начало имаме твърдо ядро от редовни посетители.
Г-жа Мадж Хардкасъл. - Тук.
Г-н Норман Къзънс и г-ца Каръл Пар. - Тук.
Правим ежемесечни прегледи в местната клиника,
а Съни всяка сутрин прави поименна проверка.
Много важна мярка, за да се уверим, че никой не е умрял през нощта.
Повечето ни гости не просто живеят в Индия, а работят там.
Прекрасни са. - Затова струват по 10,000 рупии.
Всеки ден ли трябва да се пазарим?
Такъв е обичаят, г-жо. Трябва да го спазваме.
И двамата знаем, че тъй като фината кашмирена прежда се получава
от годишния добив на вълна от поне 3 кози,
ти и всички на този пазар я смесвате с друга за повече обем.
Идвам на този щанд, защото докато Бхарат добавя овча вълна,
а Мохан - заешка козина,
ти поне слагаш приемливо количество коприна.
Ще ти дам 5,000 за четири.
Добре. - Благодаря.
До утре, Хари.
До утре, г-це Ивлин. И благодаря за уважението.
Двама от гостите ни държат местния емигрантски клуб.
Който, така да се каже, не е в цветущо състояние.
Норман...
Знам, че членската маса оредява и времената са тежки, но...
налага ли се да разреждаш виното с вода?
Какво? Лично отворих бутилката.
Разкрити сме.
Да пробваме с червеното.
Други работят неща, които не са вярвали, че могат да вършат.
Една царица била толкова близка със слона си,
че когато тя починала, слонът три дни стоял на гроба й,
преди самият той да умре от мъка.
Дано всички познаем такава любов, макар и не задължително от страна на слон.
И понякога наистина не могат.
Кога е построено това? - Моля?
За коя епоха става дума? - Коя...
епоха? Ами...
17-и век.
Сигурен ли сте? - Напълно.
Чакай, чакай. Май е 18-и.
Насладете се на красиво гравираните...
А сега се насладете на тези красиво гравирани колони...
...резбовани с типичните за Раджастан...
...които са резбовани с типичните за Раджастан гравюри.
...типични гравюри, които...
И както... можете да видите...
Мога да говоря безспир,
но същественото е, че на него му хрумна една идея.
Знам, знам, но идеята е добра.
Доказателство за успеха ни е, че възникна проблем.
Хотел "Мариголд" е пълен до горе.
Никой от гостите не си отива. Докато окончателно не си замине.
Затова е нужно разширение.
Харесали сме едно място. - Хотел "Върховно качество".
Дайте ни пари и го купуваме.
И се превръщаме в най-далечния преден пост на марката "Евъргрийн".
Това ще роди хотелска верига из цяла Индия, та и отвъд...
за хора като...
тази чудесна дама,
чието лице е като карта на света
и чийто ум, макар и изневеряващ, все още крие много от тайните на Вселената.
Която, когато предпочете пред дома си "Най-екзотичният хотел Мариголд",
както ще сторят и други, каза:
"Защо да умра тук,
когато мога да умра там?"
Ако позволите.
"Евъргрийн" има различна концепция.
Ние смятаме, че...
че листата не трябва непременно да падат.
Че тези години, зрелите години от живота,
са възможност за пътешествия, допълнително образование,
за различни трудови изяви.
С една дума - шанс за нов живот.
И за това да въздействаме с примера си на други хора.
Приемам, че сте съгласна, г-жо Донъли?
Щом съм тук.
Разговаряте ли и с други фирми за това?
Дойдохме първо при вас.
Ние имаме конкуренти. - Не и по наше мнение.
Каза ли им за поименното повикване? - Направо хлъцнаха.
Това е страхотно! Кога ще подпишат чека?
Препятствия, Сунайна.
Преди пълния ни триумф трябва да преодолеем още едно.
Г-н Бърли обеща в най-скоро време
да изпрати в хотела инспектор.
Под прикритие. Негов човек, на проверка.
Ще бъдем готови. Сега да ти кажа ли за сватбената подготовка?
Годежът е в четвъртък и имаме танцова репетиция
в клуб "Вайсрой" в 16 ч. И имам страхотна новина.
Нека ти втълпя една дума в главата, Сунайна.
"Бягство". Ще избягаме.
Не разбираш ли колко романтично ще е...
Разкарай се! Водя важен разговор.
Ехо! Кой е там, любима?
Здрасти, Съни. Как е в Америка?
Кушал?
Не знаех, че си в Джайпур. - Върнах се, бейби.
Леле, колко се е разхубавила приятелката ти в мое отсъствие.
Не ми е "приятелка", а годеница.
Това е новината - Куш и брат ми правят хореографията на танца ни.
Наричаш го Куш? - Гледай.
Само заради сватбата ли си дошъл, Кушал?
И ще заминеш отново?
Веднага след това за дълго време?
Планирам една сделка тук. Ако се получи, ще поостана.
Не е ли страхотно?
Г-жо Донъли! О... Сега?
Трябвам ви сега? Налага се да тръгвам.
Съни, виж много е яко. - Тя ме вика от басейна.
Добре.
Добре, добре. Засега чао.
Те са ме зяпнали, в очакване на мъдрост и знания,
а аз не притежавам такива.
Колко пъти си правил тази обиколка?
63.
И не помниш нищо от това, което си казал?
Знаеш как е, първо дават фира коленете, после имената.
Аз бих смъмрила помощника ти. - Ще го направя.
А ако това не помогне, дай му пари.
Благодаря.
Е... лека нощ.
Не ти ли се пие кафе?
Или чай, ще е по-уместно. - Всъщност, нямам кафе.
Нито чай. - Разбира се. Защо да имаш?
Добре, чудесно. Сладки сънища.
И на теб. - Благодаря.
Лека нощ. - Лека.
Внезапно осъзнах, че не съм сам.
Извърнах се да видя, кой ме побутва по рамото.
А то - проклетият архиепископ на Кентърбъри.
Забавно е, понеже е вярно.
За съжаление, не е нито едното, нито другото.
Идваш ли с нас, Норман? - Не, боя се, че...
трябва да остана, за да преброя оскъдните приходи, Сюзън.
Освен ако не ти трябва помощ, за да хванеш такси.
Ще се прибера пеш. Живея съвсем наблизо.
Е... Това е чудесно.
Да. Трябва да наминеш някой път.
Или тази вечер?
Г-н Норман?
Какво има? - Г-ца Каръл е на телефона.
Пита кога ще се приберете.
Тогава друг път.
Да.
Лека нощ.
Работата е там, че досега никога не съм имал
сгоден случай.
В Англия изгубих години в опити да омайвам дамите с чара си.
И не можах да си намеря нито една. А тук...
добра служба, парички в джоба.
Оказа се, че съм като магнит за жените.
Но няма да се поддам на изкушението,
защото вече си имам жена
и съм й дълбоко предан.
Все пак човек си мисли...
Ами ако нея я нямаше?
Ако отново остана сам?
Колко абсурдно свободен бих бил.
Тя, разбира се, ужасно ще ми липсва.
Но и дяволски добре ще се забавлявам.
Опа!
Пази се от тези неща. Могат да причинят поразии.
Не се тревожи, шефе. Имам грижа за всичко.
НАЙ-ЕКЗОТИЧНИЯТ ХОТЕЛ МАРИГОЛД 2
Дори само веднъж да обиколите стаята, сте по-мъдра от онзи, който само седи.
Сагай (годежното парти)
Така ние двамата се завръщаме в Индия с нови идеи и прозрения
за света и човечеството.
От полета ми отекоха глезените.
Сунайна. - Съни!
Не ми обръщайте внимание. Подпряна съм на глезените си.
И ти ми липсваше.
Не отсъствахме дълго. Защо си тук? Кой е на рецепцията?
Пристигна майката на Съни. - Да се връщаме в Америка.
Наред ли е всичко? Как са новите менюта? - Чудесни са.
Пристигнаха шатрите за сватбата. - Тогава да ги видим.
Викрам отвън ли е с красивия минибус?
Не дойдох с него. Докараха ме. - Кой?
Виж се само. Всичко ти е пораснало, освен малките ти клепнали уши.
Ах, как ми липсваше милият ти хумор, Кушал!
Г-жо Донъли, това е Кушал - най-добрият приятел на брат ми.
Не го представяй. - Той разбира ли от подути глезени?
В колата имам масло от грейпфрут. То върши чудеса.
Той ми харесва. - Вие не харесвате никого. Как може...
Нека ги взема, изглеждат тежки. - И аз нося тежко.
Благодаря.
Тръгваме ли?
Кой носи масло от грейпфрут в колата си?
Много съжалявам.
Закъснях ли? - Съвсем точна си.
Поръча ли? Чух, че палачинките им не са за изпускане.
Сигурно се чудиш защо поисках тази среща.
Навярно, за да ми кажеш, че вече не се нуждаеш от услугите ми.
Как ти хрумна?
Беше ми много приятно да купувам за вас платове.
И без това бих го правила, но...
знам, че беше пробен период, да видим дали има търсене.
И след 3 месеца или щяхме да заработим сериозно, или да се откажем.
Започваме сериозен бизнес. - Прекрасно!
Моля те, казвай наред, че съм готова да споделя скромната си мъдрост...
Ивлин, искаме да те наемем на служба. Искаме да работим с теб.
Ти имаш контакти, имаш вкус. В пазарлъците нямаш равна.
Искаме да отговаряш за снабдяването ни в цялата страна.
Аз съм на 79 г. - Това не ни смущава.
Ще ти дадем екип от сътрудници, разбира се.
Това ще е свързано с пътувания. - Добро утро.
Точно минавах, яхнал колелото и те видях.
Казвам "яхнал", но то пак се повреди и всъщност го бутах.
Може ли да се присъединя? - Моля.
Навярно сте поръчали палачинки. Иначе все едно не сте живели.
Впрочем, аз съм Дъглас. - Джоди.
Тя е представител на фирмата, за която работя.
Говорила си ми за нея. Все хубави неща.
Взаимно е. Току-що я поканих да работи за нас официално.
Наистина?
Е, честито.
Ще е свързано с пътувания. - Предполагам. Това ще ти хареса.
Тя още не се е съгласила.
Но ще го стори. Непременно.
Какво би я спряло?
Май този път проблемът е буталото,
което е получило нещо, което наричаме "гърч".
За щастие, Сирил от магазина има инструмент, наречен "шпилка",
който ще предпази коляновите глави в двата края на мотовилката,
или, опази Боже, самата мотовилка.
Мисля, че си измисляш тези думи.
Щеше ли да поискаш мнението ми?
Моля?
Ако не бях дошъл, щеше ли да го обсъдиш с мен, преди да приемеш?
Щях да ти кажа довечера и да те питам какво мислиш.
Благодаря.
Какво мислиш? - Че ще се справиш чудесно.
Добро утро, Ейнсли.
Добро утро.
Не караш ли велосипеда?
Не, буталото се повреди.
За щастие, всичко може да бъде спасено от инструмент наречен "шпилка".
Отиваме да хапнем палачинки. - Надали ще искате и вие...
Мили Боже! Добре ли си?
Да.
Благодаря. - Не ми е за сефте.
Сигурно воланът му се е повредил.
Изглеждаше така, сякаш се целеше право в теб.
Можеше да загинеш.
Господи!
Как искам да мога да те убедя да останеш!
Винаги ги оставяй да искат още, Нимиш.
В "Най-екзотичният хотел Мариголд" ли отиваме, г-жо?
Преди това ще се отбием някъде. Довиждане, Нимиш.
Ваше височество. - Добре дошла.
В тази ръка съм като мек восък.
Ако решите, можете да й сложите пръстен.
Би ли изчакал? Не знам колко ще се забавя.
Както заповядате.
Той ще чака. - А вие можете ли?
Трудно.
Отворете шампанското! Надуйте клаксоните!
От лов се връщат гордите ловци и тлъсто е агнето, което заклахме!
Намасте, Анокхи.
Намасте, мадам. - Намасте.
Как беше в Америка?
Направи смъртта по-привлекателна.
Но бисквитите им не са лоши. Наричат ги "курабии".
Виж.
Тези са за майка ти, апке ма.
Тези са за баща ти, апке пита.
Здравей, сине. - Мамо!
Ела.
Тъкмо регистрирам един гост. - Ти плашиш гостите.
Аз ще го сторя.
Тя е причината нещата да вървят гладко.
За да сбъднеш мечтите си, екипна работа му е майката, майко.
За Сапна.
И за малкия Ранджан.
Благодаря. - И още нещо.
Сервираме закуската на терасата между 7:00 и 10:00, г-це Бийч.
С поименна проверка точно в 9:00. - Проверка?
Така ако някой ни е напуснал през нощта, поне няма да остане неоткрит.
Макар че вие сте по-близо до менопаузата, отколкото до моргата.
Попълнете, моля.
Ехо?
Да?
Добро утро. - Добро утро.
Това ли е хотел "Мариголд"? - Имате ли резервация?
Не, нямам резерви, харесва ми. - Имам предвид...
Знам какво имате предвид. Не, нямам резервация.
Трябва да планирате по-добре живота си. Последната стая тъкмо се зае.
С голяма радост и гордост ви даваме стая 6 - перлата в короната ни.
С изглед към ресторанта. - Надявах се на нещо по-уединено.
Още един нов гост!
Като съсели стичат се те на планинския връх, който е хотел "Мариголд".
Съжалявам, хотелът е пълен.
Колко жалко!
Не се ли подготвиш навреме, се готви за провал. Съжалявам, приятел.
Заповядайте, вашият палат ви очаква.
Видях ви на летището, нали? Мъжът с една единствена чанта.
Гай. Гай Чеймбърс.
Лавиния Бийч.
Може ли пак името?
Гай Чеймбърс.
Г-н Чеймбърс, извинете ме за небрежния поздрав.
Сунил Индраджит Капур, собственик на този чудесен и печеливш хотел.
Приятно ми е.
Разбира се, най-луксозната ни стая е свободна.
Така ли? - Лично аз ще ви ескортирам дотам.
Не искате ли да видите паспорта ми? - Знам кой сте.
Знам кой е. Заведи г-ца Бийч в стая 1 9.
Тя още не е довършена.
Какво може една подова настилка, което чифт чехли да не могат?
Предпочитам стаята, която... - Моля ви, говорете вървейки.
За мен стаята е без значение. - Но не и за мен, сър.
Съни! Да поговорим.
След минутка, скъпа. Сега обслужвам този изключително важен господин.
Веднага!
Момент.
Какво ти става? Никога не съм виждала подобна грубост.
Голямата риба е в тигана, Сунайна.
Г-н Бърли каза, че ще прати човек, който да направи оценка на хотела.
Каза, че ще прати някого. - Че ще прати свой човек.
Свой човек? Разбираш ли? Намекнал ми е за него.
Изсмукваш си го от пръстите. - Интуиция.
Интуицията е носът на душата. А аз имам голям нос.
Отива на клепналите ми уши.
Да, не са лоши.
Никак дори.
Доволна ли сте? - Кога си ме виждала доволна?
Добър вечер, г-жо Донъли. - Добър вечер, г-це Грийнслейд.
Разбрахме, че имаме повод за оптимизъм. - Момчето се справи добре.
Как ви се стори Америка?
Тръгнах с ниски очаквания и се върнах разочарована.
Предвид възрастта е чудо, че изобщо се върнахте.
Виждам, че още сте на крак. Старото коляно държи фронта.
Кога е следващият ви преглед? - Миналата седмица. А вашият?
Утре. Ще видим какво е сдало багажа.
Добър вечер. - Добър вечер, г-жо Хардкасъл.
Добър вечер. Как ви мина денят?
Чудесно. Прекарахме всяка секунда заедно.
Мъчително. Прекарахме всяка секунда заедно.
Той ме следваше дори до тоалетната.
Приятели, това е Лавиния Бийч.
Добър вечер. - Здравейте.
Не сте ли малко млада? - Тук съм заради майка си.
Не че са нужни оправдания
за бягство от шестте седмици топъл дъжд, които съставляват английското лято.
Тя замисля по-дълъг престой. Аз съм авангардът й.
Сигурно сте гладна. Моля, заповядайте.
Не там, скъпа, това е специалната маса, вече е запазена.
За кого?
Боже, смили се над яйчниците ми!
Дами и господа, дами и господа...
това е великият Гай Чеймбърс.
Колкото желан, толкова и благоуханен гост.
Здравейте.
Радвам се да се запознаем.
Позволете ми утре да ви разведа из нашия великолепен Розов град.
Но сега ще ви сервирам храна, достойна за изисканите ви вкусови рецептори.
Много усърдно му облиза задника. Откри ли полипи?
Той е. - Кой?
Инспекторът. Пратен е да реши, дали ще сме верига, или бележка под линия.
Какви доказателства имаш?
Нюх, г-жо Донъли.
Ясно. Пълни глупости.
Всъщност, тук съм, за да пиша книга. Роман.
Какво съвпадение, аз чета романи.
Написали ли сте други? - Не, този ми е първият.
До този момент ми е било мечта.
Да ви помогна за някоя друга мечта?
И за какво се разказва?
За остаряването. И за последиците от него.
Чувство за празнота, за загуба. Едно постепенно стесняване на...
Дошли сте на точното място за целта.
Да, чуйте ме. Тя е изрисувана със скорпиони.
Колко рикши има тук, целите в скорпиони?
Водачът й е смъртно опасен.
Естествено, не знам името му, но е едноок.
Ето къде си бил. - Господи!
Не искам да слушам оправдания! Просто действайте!
Обадиха се от клуба. Спрял токът
и част от храната за партито довечера е на път да се развали.
Сигурна съм, че ще се справиш, скъпи.
Проблем с партито ли има? - Не, няма никакъв проблем.
Каръл! Каръл, къде отиваш?
В туристическата агенция, където работя.
Нека те изпратя. - Няма нужда. До скоро.
Г-жо Хардкасъл, проблем с партито ли има?
Дано не. То е най-важното ни събитие от години. Няма място за фалове.
Спирал е токът.
Норман.
Дъглас. - Привет.
Изпусна проверката. Реших, че си умрял. - Дойдох рано. Сирил ми помага.
Трябва да съм готов за сватбата. Планирах да ги съпроводя с колелото.
Оказа се, че проблемът не е в буталото.
А нещо, свързано с карбуратора. Така че...
Не ти пука, а?
Само доколкото е важно за теб. - Но все пак дойде.
Слушай, след два дни заминавам за Мумбай.
Знам, за конференцията на Лора. - Защо не дойдеш и ти?
Дъщеря ми е, искам да ви запозная.
Разбира се. Но не знам дали ще мога да дойда.
Глупава идея. - Заради новата работа.
И аз не би трябвало да ходя. Ще има туристи,
а и велосипедът не е готов.
Много искам да се запозная с нея. - И това ще стане.
Ще се видим ли довечера?
Къде? - На годежа.
Непременно. Не бих го пропуснал. - Чудесно.
Довиждане. - Довиждане.
Трябва да се ожениш за нея.
Много искам.
Къде е новият ни гост?
Кой?
Американецът...
Не го видях на закуска.
Добро утро.
Мъжът без планове, който пак получи най-хубавата стая.
Много неудобно се почувствах. - Но не достатъчно, за да се размените.
Напротив. Направих го снощи след вечеря.
И как е новата стая?
Монашеска. Предпочитам така.
Но не казвайте на собственика. Той не е от най-умните.
Той ми е син.
Много свястно момче. Сигурно се гордеете с него.
Не говори с гостите, мамо.
Г-н Чеймбърс тъкмо ми казваше колко удобно се е настанил.
Очарован съм, но не и изненадан. Но сериозно - без приказки.
Надявам се да се видим отново.
Върви, мамо.
А сега е време за нашата обиколка.
Да намерим Викрам и чудния му минибус и да вкусим от сладостите на нашия град.
Може ли да дойда? Канех се да се пусна сама из града.
Този съвършен екземпляр и аз планирахме да прекараме деня сами.
Не исках да се натрапвам. - Нека дойде.
Разбира се, елате.
Трудно е.
Всяка сутрин вземам такси до кръстовището и вземам решение.
Мога да тръгна наляво към Нимиш...
или надясно към Абилаш. И двамата ме обичат.
Сигурна съм, че скоро ще ми направят предложение.
Това, че те гледам, когато говориш, не означава, че те слушам.
Но не знам на кого да кажа "да". - Ами...
Не, не ми пука.
Г-жо Донъли?
Няма да ми стане забавно.
...който ни даде името и ни защити със своите шест достолепни порти.
Изпъстри града с булеварди, блестящи с грандиозност и изящество.
А короната на достиженията му е великолепието на Хава Махал.
Дворецът на ветровете.
Това ли е дворецът?
Това е хотел "Върховно качество".
Добре изиграно, приятелю.
Окото ви дори не трепва и не разкривате лесно картите си.
Не разбирам за какво говорите. Защо сме тук?
Да разгледаме и ще видите.
Елате, моля. Хайде, елате.
Този, който е кръстил така този хотел, явно е имал черно чувство за хумор.
Но ако го беше кръстил хотел "Върховен потенциал",
виж, тук щеше да бъде прав.
Исках да попитам за майка ви. - Сърдечно се извинявам.
Тук сме планирали да има асансьор.
Лесен достъп за старите хора до високите етажи, преди да направят...
финалния си скок.
Оттук до болницата е съвсем близо за разходка пеш или на носилка.
А къде е баща ви?
Разпръснат е по свещената река. - Съжалявам.
Най-сетне намери покоя, от който майка ми го лишаваше приживе.
Защо питате?
Знам ли, тя направо ме зашемети.
Кой го стори? - Моля?
Кой ви зашемети? - Майка ви.
Майка ми? - Да, вашата майка.
Простете, че се намесвам...
Майка ми? - Да.
Сградата ваша ли е? - Да.
Това е най-новата придобивка на напъпващата ни империя.
Не мисля така.
Кушал?
На какво дължим това... страдание?
Забавен е.
Кушал Каданиа. - Гай Чеймбърс.
Лавиния Бийч. - Много ми е приятно.
Защо си тук, Кушал? И обясни защо е тази шапка.
Какво ще кажете? Харесва ли ви?
Мисля, че може да стане нещо чудесно.
Колко хубаво, че Съни го е купил! - Само че не той го купи.
Ти пък откъде знаеш?
Защото аз го купих. Сключих сделката вчера.
Не бива да четеш това, миличка.
Извинете я, мадам.
Здравей. Така и не разбрах как се казваш.
Бабул, госпожо.
Това дъщеря ти ли е? - Племенницата ми Аина.
Претърпя инцидент и се нуждае от продължителна физиотерапия.
И ти я водиш и я чакаш?
Времето е най-хубавият подарък.
Нося й бананов чипс.
Тръгваме ли?
Наред ли е всичко? - Да. Кой е този?
Довиждане. Моят шофьор Бабул.
Значи поназнайва разни неща.
Кажи ми, че ще има музика, на която и възрастните да танцуват.
Защото ние все още можем да се кършим.
Спокойно, Арува е професионалист.
Със Сунайна кога ще изпълните танца си?
Зависи от това дали Съни ще дойде на репетицията.
Съни. - Уважаеми тъстове.
Джей. - Закъсня.
Радвам се да те видя. Слънчев лъч в мрачен ден.
Съни Хлапето. - Не ми викай така!
Твоят приятел Куш ни отне с измама това, което ни се полага по право.
За какво говориш?
Куш е в града? - Не ни каза.
Как ви измами?
Като ни открадна хотел "Върховно качество".
Вие дадохте ли оферта? - Още нямаме парите.
Тогава как ви е измамил?
Той знаеше, че искаме да го купим.
Съни, хотелът се продаваше повече от година.
Видях го и се свързах с инвеститора си. - Баща ти.
Решихме да го купим, преди цената да е скочила.
Колко ли е трудно да не се задавиш от сребърната лъжичка в устата.
Питай го дали е знаел. - Знаеше ли?
Щях ли да го купя, ако знаех? - Езикът му е змийски и лъже като циганин!
Защо си такъв?
Не сме ли на годеж? Трябва да репетираме танца.
Мога да танцувам. - Но трябва да репетираш.
Затова съм тук.
Започваме ли?
Домакинът е много изтупан.
Какво? - Ти, Норман. Много си елегантен.
Е...
Голяма вечер, а?
Щастлив завършек на едно неравно пътуване.
Това е идеята, нали?
За всички връзки - пътуването.
Не е достатъчно да стоиш неподвижен. Трябва да има...
движение, стремеж към нещо.
А най-отчайващото е, че бихме могли да сме безумно щастливи.
Да не поемеш риска, когато то е толкова близо, че протегнеш ли ръка, можеш...
да го докоснеш.
Най-великото и ужасно нещо на живота е...
че има толкова много скапан...
потенциал.
Всичко това са пълни глупости и аз изобщо не знам какви ги дрънкам.
Кажи ми, Норман. Какво те тормози днес?
Мен?
Мисля, че може би съм поръчал убийството на приятелката си.
Трябва да водиш тежки пазарлъци с фабрикантите.
И има промяна. Първата ти спирка не е Делхи, а Мумбай.
Ще трябва да свикнеш с това.
Не знам колко семейни празници щях да проваля,
ако имах семейство.
Ще вземеш ли Дъглас? - Не знам, не съм мислила.
От колко време сте заедно? - Не сме заедно.
Съжалявам, мислех, че сте.
Не, ами... Не и че не сме заедно.
Ще закъснея за празненството.
Двама ухажори на едно и също парти...
е голям гъдел. - Тогава защо се криеш?
Отдавна не съм имала и един ухажор, камо ли двама.
Истинска суша.
Водата няма да потече, ако не отворите кранчето. Хванете си някого тук.
Простете, че не ви придружих до клиниката, но...
плановете ни срещнаха препятствие. - Какво препятствие?
Добър вечер, г-жо Донъли.
Изглеждаш прекрасно.
Майка ти трябва да прекара известно време с родителите ми.
Почетният ни гост! - Ние сме почетните гости.
Поздравления. Чудесно празненство.
Мислех да го отбележа, като поканя майка ви на танц.
Чия майка? - Твоята.
Наистина?
Изглеждаш чудесно, Норман.
Да си виждала някъде Каръл?
Ето...
Благодаря. Едва се удържам да не си избърша ръцете в панталона.
Забелязах.
Джийн ме упрекваше, че го правя нарочно, за да я дразня.
А най-добрият начин беше
да сгъна пред нея пътна карта наобратно.
Щастлив си.
Получих съобщение от Лора. Всъщност, пет, но успях да прочета само първото.
Мразя тази машинария.
Тя ще дойде тук. - Мислех, че ще ходи в Мумбай.
Решила е да навести стареца си. В естествения му хабитат.
Това е чудесно. - Така най-сетне ще се запознаете.
И тя ще се увери, че всичко, което съм й разказвал за теб, е вярно.
Чух, че ще танцувате тази вечер.
Виждали сме се. Аз съм Лавиния.
Лавиния, разбира се.
Сигурно мислите, че съм твърде млада, за да бъда в "Мариголд".
Или пластичният ви хирург е гений.
Аз съм... заинтригувана от новия ви хотел.
Елате пак някой път.
Може да дойда. А може би не.
Значи ще дойда.
Мамо, Гaй Чеймбърс те е избрал.
За мен това е мистерия,
но щом ти кимне, трябва да се отзовеш и да се разкършиш на дансинга.
Не мисля. - Защо?
Толкова е красив, че ме кара да се усъмня в сексуалната си ориентация.
Надеждите ни за хотела са в неговите ръце. Направи го заради екипа.
Да не сводничиш на собствената си майка? - Нищо подобно. Не.
Всъщност, да.
Мадж, никъде не мога да намеря Каръл.
Норман, целуни ме бързо. - Какво?
Знам, че го искаш. - Не искам.
Е, не възразявам, но...
Съжалявам, не мога да го направя. Влюбена съм в друг мъж.
Добре. - Разбивам сърцето ти. Съжалявам.
Ще го превъзмогна. - Прости ми.
Да сте виждали Каръл?
Искрено вярвах, че това ще помогне.
Че ако ги видя двамата едновременно, ще усетя кого предпочитам,
чий тих пристан бих избрала.
Но не се получи.
Понякога човек печели, понякога се учи.
Не знам защо, но отблъснах милата му покана
да отида с него в Мумбай.
А сега се оказва, че и аз отивам там.
Така че ще бъдем там заедно.
Не знам дали това ме радва, или ме плаши.
Понякога си мисля, че разликата между това
какво искаме и от какво се страхуваме
е нищожна.
Извинявай, каза ли нещо?
Явно и слухът ти е заминал.
Заедно с твоя гръбнак.
Не знам защо говоря с теб изобщо. - Защото съм по-стара и по-мъдра.
По-стара с 19 дни. - Толкова живее една оса.
Хайде, говори с него.
Не е нужно да танцуваме. Може само да си поговорим.
Може да започнем с това как се казвате.
Г-жа Капур.
И само толкова?
Само толкова. - Добре.
Добре, аз съм на 64, необвързан,
съпругата ми ме напусна преди 2 години, без да знам защо.
Обикновено съм по-добър към хората, отколкото към животните.
Не, че съм лош с животните, не. Обичам животните, особено кучетата.
Какво искате от мен?
Знам ли, просто да си побъбрим.
Аз го сторих, сега е ваш ред.
Какво искате всъщност? - Не знам.
Не знам.
Аз предпочитам котките.
Предположих.
Вечеряйте с мен.
Когато пожелаете.
Може да отидем утре. Или в другиден.
А мога да запазя маса и тук, ако искате.
Защо мислите, че ще се съглася?
Вече го направихте. Само че не на глас.
Дами и господа, изтъкнати гости...
дойде моментът, който очаквахте.
Приветствайте на дансинга, Джей и Куш...
Тя направо го смразява. Вечерта е пълна катастрофа.
Това е нашата вечер, Съни.
Нашата.
Спокойно, без паника!
Добре ли си?
Кратко спиране на тока, но сега ще го оправим.
Моли се да не те открия в мрака!
Не мога да повярвам. - Норман?!
Каръл, скъпа, къде си? - Аз също. Безобразие!
Не се преструвай, че не се радваш.
Мислиш, че аз съм го организирал? - Единственото, което си организирал.
Уреждах по-важни неща.
Кое е по-важно от годежа ти?
Ако виждах къде е кракът ти, щях да те сритам.
Тогава нямаше да танцувам, а ти щеше да се кълчиш със своя Куши.
Който танцува така, както прави всичко - по-добре от мен.
Наистина?
Наистина.
Сунайна, почакай.
Издъни се, хлапе.
Бях на една сватба, където хванаха кума и младоженеца заедно в леглото.
Но пак мина по-добре от тази вечер.
Сигурен съм, че платих сметката. - Случва се да спрат тока.
Само ви моля, не казвайте на Мадж.
Какво да не казват на Мадж? - Господи!
Дъглас? - Да?
Чудесно е, че Лора пристига утре. Нямам търпение да се запозная с нея.
Но колкото и да е абсурдно, трябва да замина за Мумбай.
О...
Но се питах...
мислех си, че когато дойдеш на конференцията...
бихме могли...
Не знам колко време ще бъда там, но навярно бихме могли...
Здравей, татко.
Миличка!
Здравей, Дъглас.
Скъпа?!
Здравей, Ивлин.
Хрумна ми да дойда в последния момент.
Щеше да е добре да ме предупредиш.
Не получи ли съобщенията ми? - Мразя тази машинария.
Лора ще изнесе реч на международна конференция. Нали?
За експонентния растеж на новите интернет компании
и за ефектът им върху... Млъквам.
Когато спомена, че й предлагат 2 билета за първа класа,
не можах да устоя на възможността да посетя старите грохнали руини.
И да видя как е хотелът.
Даниъл все казва, че имам уморен вид и се нуждая от ваканция.
Типично за него да бъде толкова внимателен и грижовен.
Даниъл?
Даниъл Грийн. Той е адвокат и мой приятел.
Негова беше идеята да дойда и да говоря с теб лично.
Имаме три опции: изоставяне, налудничаво поведение...
или изневяра. Доста нечестива троица.
Можеш да си избереш.
Не разбирам.
Даниъл ми направи предложение.
Помоли ме да се омъжа за него.
Дойдох, за да искам развод.
Сангит (семейното празненство)
Г-ца Лавиния Бийч. - Тук. Да, благодаря.
Г-н Гай Чеймбърс. - Тук съм.
Г-жа Джийн и г-ца Лора Ейнсли.
Можете да ни видите!
Г-н Дъглас Ейнсли.
Тук съм.
Г-жа Мюриъл Донъли. - Останките й.
Г-жа Мадж Хардкасъл.
Присъстваща и бясна.
Г-жа Ивлин Грийнслейд.
Г-жа Грийнслейд... - Не я откривам!
Отишла си е.
Много е вълнуващо.
Съжалявам, че те пришпорих така.
Сигурно си ходил в Мумбай?
Да, много пъти. Много, много.
Значи не си ходил никога? - Никога.
Но имам много роднини там.
Да.
Хари, искам да ми направиш една услуга.
Много държа на това, ако ще работим заедно.
Ще ми казваш ли винаги истината?
Добре. Но трябва да ви предупредя, г-це Ивлин,
ще съм единственият, който го прави.
Това са сериозни бизнес преговори.
Край на игрите на верандата с кутретата. Вече сте голямо куче.
Каръл!
Такси!
Сунайна,
явно чакаш извинение.
И го заслужаваш. Макар че токът спря не по моя вина,
аз потопих вечерта в пълен мрак.
За това нямам извинение и дълбоко и искрено съжалявам.
Благодаря. - В своя защита...
Каза, че нямаш извинение! - Кушал плете интриги срещу мен.
Понеже е купил сградата? Дори не е знаел, че се интересуваш от нея.
"Случайност" е само дума, когато не виждаме по-големия план.
Всичките ти гости са щастливи тук.
Никой няма да отиде другаде.
Да си говорим, когато правотата ми се докаже
и дойде твоят ред да ми се извиниш.
Драги г-н Чеймбърс, нося ви закуската.
Чудесно.
Извинете. - Малко търпение, драга госпожице.
Какво желаете, г-це Бийч?
Може ли чай, моля? - Ще ви донеса пресен.
Ще се задоволя просто с топла вода и пакетче чай.
Лавиния се интересува от новото място, което ни показахте.
"Върховно качество" ли се казваше? - Не помня.
Кушал смята, че асансьорът ще е облекчение за скъпата ми майка.
Сега тя изкачва без почивка едва 6 стъпала.
Да го погледнем още веднъж.
А и новият собственик е доста красив.
Мадам, днес сте огън и пламък.
Не може ли да карате по-бързо?
Давам газ до ламарината, шефе.
Ще ти дам всичко от портфейла си. Ще ти дам целия портфейл.
Тогава да пробием ламарината!
Наляво или надясно, мадам?
Моля?
Когато стигнем пресечката, с кой господин ще искате да прекарате времето си?
Наляво.
Как е племенницата ти?
Отегчена и разстроена.
Първият й въпрос към лекаря беше дали ще може отново да танцува.
Добра ли е? - Превръща движението в магия.
Нямаш ли свои деца?
Не съм се женил, г-жо.
Никога не съм се влюбвал.
Мен това не ме спря.
Спри!
Почакай!
Слушай! Забрави това, което съм ти казал миналата вечер.
О, моят щедър приятел!
Не. Сделката се отменя. Разбираш ли?
Край!
Искате да правите сделка с мен? Може да сключим сделка.
Ти... не си разбрал и дума от това, за което съм говорил, а?
Ти...
просто... си я закарал на работа.
Да.
Скъпа...
Ясно ли се чува? - Съвсем ясно, чичо.
Сигурен ли си? - Напълно, чичо.
Да не объркаме нещата. - Няма.
Защото това е моят шанс. Хайде, да повторим още веднъж.
Аз съм тук с компютъра. Ти отиваш в градината, а аз ще ти диктувам,
за да не разбере никой, че главата ти е празна.
А когато приятелите ти те повикат за игра?
Ще им кажа къде да си заврат топката.
Много е вълнуващо. Първия път бях твърде изтощена да ходя по обиколки.
Иронията на депресията. Цял ден си уморен, а нощем будуваш.
Сега спя прекрасно.
Макар че сутрин ми липсва розата на възглавницата.
Запозна ли се с Даниъл?
Мама все обещава. - Чакам удобен повод.
Обмисли ли снощния ни разговор?
Кой вариант избираш? - Работата е там, че...
доколкото си спомням, ти ме напусна, а и не мисля, че съм бил умопобъркан.
Тогава трябва да е изневяра. - Не съм ти изневерил.
Няма начин досега... - Мамо!
Колко тъжно! Какво, за Бога, чакаш още?
Тя затова ли си тръгна така внезапно? Ето го твоя фен клуб.
Мисля, че тя замина, за да започне новата си работа.
Каква работлива пенсионерка!
Този процес отнема седмици и изисква 12 отделни боядисвания,
за да се получи крайния продукт.
Сложните мотиви изискват 40 наслагвания по плата,
а всяко наслагване минава по цялата дължина на масата.
В тази зала има 8 маси, а общо са 24.
На ден обработваме по 2,000 метра плат.
Както знаете, работниците ни са високо квалифицирани.
Най-добрите в Индия. Моля, последвайте ме.
Кажи честно. Този ме погледна веднъж и реши, че може да ни одруса двойно.
Не. - Не?
Четири пъти. Прочетете това и го научете бързо.
И когато прокарам пръсти в косата си, го кажете много авторитетно.
Съжалявам. Не мога да сваля под 50,000. Разходите ми не го позволяват.
Можем да предложим най-много 30.
Не разбирате колко работа изисква това. - Отлично разбирам, но това е лимитът ни.
Тогава няма да работим заедно. Благодаря на вас и помощника ви.
Той е мой партньор, а не помощник
и има пълномощията да води сам тези преговори.
Добре.
Приятелю...
на тази цена можем да вземем четири навсякъде другаде.
Искаш повече заради нея...
Мислиш си, че понеже си с тази бяла жена,
си хванал Господ за шлифера?
Мислиш, че бялата й коса ще ме смути?
Не говори глупости!
Това, че си се хванал
с някаква дърта бяла биволица,
мислиш, че ще ме накара да отстъпя?
Всяка дума?
25,000 рупии. Дадено.
Какво казах?
Че разбирате всяка негова дума
и че трябва да има повече уважение към възрастните.
Е, вече има.
Мислех, че вече си тръгнал за тържеството.
Къде беше? - Работих до късно.
Излязла си, преди да се събудя.
Отидох рано на работа. И те предупредих, скъпи.
Да.
Липсвала съм ти, мили мой.
Нека се преоблека. Ще идем заедно.
Не се ли тревожиш за него?
Няма смисъл да се тревожиш, ако не можеш да сториш нищо.
След няколко дни, ще бъдем семейство.
А в това семейство не казваме на никого какво да прави.
Разговаряме помежду си, сине. Изслушваме се.
Знам, че се тревожите, но всичко ще е наред.
Ще намеря друг хотел за разширението.
Защо просто не поговориш с Куш?
Моля те, Съни, поговори с него. - Чуй какво има да ти каже.
Съсипахте още едно хубаво парти.
Съни, благодаря, че прие да ме изслушаш.
Искам да направим съдружие.
Ще превърнем остаряването в печеливш бизнес. Гениална идея.
Гениална и печеливша.
Но за разрастване трябва да има накъде да се разрастваш.
Ти щеше да купиш хотела. Предлагам ти съсобственост.
Като част от общата ни фирма на равнопоставени партньори.
Знам, че започна сам това пътуване, но не можеш да продължиш без помощ.
Без мен.
Какво ще кажеш?
Виждам, че говориш, Кушал.
Устните ти мърдат.
Но чувам само съскането на измяна и предателство.
През цялото време си го планирал. - Не съм!
Г-жо Донъли, бихте ли вразумили този човек?
Какъв съвет ще ни дадете? - Никога да не давате съвети.
Обмисли го на спокойствие.
Толкова, колкото искаш. Пет минути?
Повече от достатъчни са.
Наистина ли не можеш да направиш нищо?
Наистина ли пишете книга?
Опитвам се.
Синът ми смята, че не сте този, за който се представяте.
Затова ли дойдохте?
Разкажете ми за книгата си.
Добре.
Промених малко сюжета.
Това трябваше да бъде история за края на нещата, но сега...
може би ще бъде за тяхното начало.
Разказва се за мъж...
чийто живот се е разпаднал
и прави това, което правят наранените хора.
Затваря се, изолира се.
Но сега той отива някъде много далече и...
внезапно се пробужда.
Кръвта му се раздвижва. Той...
Причината е в това невероятно място.
Но най-вече...
заради една жена, която среща там.
А тя...
Тя какво изпитва?
Още не е наясно. Не и веднага, разбира се.
Ако знаеше, историята щеше да е кратка.
Мисля, че тя се страхува.
И съм уверен, че е била невероятно красива като млада...
и съзнава, че вече не е толкова млада. Макар че за него...
тя е прекрасна.
Но ако й го каже, тя не би повярвала, така че...
Всъщност, мисля, че тя няма доверие на никого.
Най-малко на себе си, което е знак, че се е превърнала...
в такава, каквато всъщност не иска да бъде.
С всеки изминал ден й става все по-трудно да си припомни,
че някога е била пламенна, страстна.
Тя не харесва тези неща. Сега се бои от тях.
Затова и той не е настойчив.
Засега...
Засега той иска само една вечер с нея.
И още една.
За да види какво ще стане.
Това е моята история.
Или поне е такава дотук.
Да напишем ли следващата глава?
Не знам какво да правя, г-жо Донъли.
Винаги съм си мечтал за бъдещето...
но сега виждам пред себе си само него.
Как ми се надсмива. След като ми е отнел препитанието...
и моята Сунайна.
Дълъг е списъкът с нещата, които не обичам.
Лекарите, слънчевото изгаряне, комарите.
Хора, които злоупотребяват с гостоприемството ми. Но има едно нещо,
което не мога да понасям и това е самосъжалението.
То унищожава всичко наоколо. Не бъди такъв глупак.
Не го допускай. - Тогава ми кажете какво да сторя.
Трябва сам да си решиш. - Но защо, след като вие сте тук?
За да го правиш и когато няма да ме има.
Добър вечер. - Добър вечер, г-жо Хардкасъл.
Връщате се преди полунощ. - Имаше само двама клиенти.
Привърших рано. Прииска ми се да остана сама.
Повикай доктора, Съни.
Тази сутрин Нимиш ми предложи да се оженим.
И Абилаш направи същото следобед.
Време е за решение.
Майка ти беше единият клиент.
Изглежда е спечелила лотарията на г-н Чеймбърс.
Дори не знаех, че участва в нея.
Щеше да е мило да ми честитиш.
Търся майка си, г-н Дхаруна и нейния придружител.
Били са тук тази вечер. - Не бих могъл да кажа, сър.
Заедно ли си тръгнаха?
Клуб "Вайсрой" държи преди всичко на дискретността, сър.
Тя няма цена.
1 ,000 рупии.
Отидоха в една от спалните, сър.
Имате спални? - Да.
В случай, че членовете ни се уморят. Или им излезе късметът.
Благодаря. - Удоволствие е да се работи с вас.
Съни?
Какво правиш тук?
Би трябвало аз да те питам това.
Дойдох да говоря с инспектора по един делови въпрос.
Какъв въпрос? - Дали мога да разчитам на подкрепата му
със или без хотел "Върховно качество". - Той не е инспектор.
Ако го твърди, значи те лъже. - Не мисля.
Не искам да бъдеш наранена, мамо.
Мога да се грижа за себе си, сине.
А разговорът ви може да почака до сутринта.
Сега си върви.
Желаете ли нещо друго за сутринта?
Искам закуската в стаята си в 9:00.
И чай "Ърл Грей" с пастьоризирано мляко.
Извънредно важно е.
Някой да иска питие преди лягане? - Мисля да се разходя по брега.
Все пак е местна забележителност. Особено нощем.
Чудесна идея. Да дойдем ли и ние?
Да, разбира се, ако искате...
Дъглас, пошегувах се.
По-скоро ще мина гола през пламъците на Ада.
Довиждане, скъпа.
То си е същото. Да се качваме ли?
Тя напусна хотела, сър.
Моля? - Г-жа Грийнслейд си тръгна.
Каза ли къде отива?
На мен не, сър. Много съжалявам.
Добре.
Казвам ви, той стана бял като платно.
А смешното е, че нямам достатъчно коса, за да прокарам ръка през нея.
Братовчед ви беше блестящ.
Хокането на хинди свърши работа.
Реших, че в стаята е влязла майка ми.
Благодаря, беше много вкусно. - Благодаря.
Много мило, че ме приютихте.
Когато живееш на хотел, копнееш за домашния уют.
Много ни е драго да посрещнем в Мумбай братовчед си и неговата приятелка.
Намасте. - Намасте.
Индийското гостоприемство няма равно. - То е неподправено.
Това за хотела беше лъжа.
Истината е, че напуснах
заради проблем, който не мога да реша в момента.
По причини, които са извънредно глупави.
Казвам ти го само защото не познаваш въпросния човек.
Г-н Дъглас.
Мой приятел поправя велосипеда му.
Той е добър човек.
И е храбър. Много по-храбър от мен.
Аз не му давам и половината от това, което заслужава.
Искам да му кажа: "Само ми дай време и ще бъдем заедно."
Това бих казала, ако не бях страхливка. "Дай ми само още малко време."
С колко време разполагате?
Просто ми хрумна.
Защо не мина през агенцията и не те заведа на обяд?
Не днес, скъпи. Имам много работа.
Ще хапна един сандвич на бюрото.
Мога да ти донеса. - Толкова си мил.
Добро утро. - Добро утро, г-це Бийч. Как сте?
Доста добре. С Кушал гуляхме цяла нощ.
Може ли чай, моля?
Е, Сунайна,
имаш ли право да ми опишеш роклята си, или е...
Господи! Вряло е! Какво, по дяволите...
Много съжалявам, г-це Бийч, добре ли сте?
Нищо, няма проблем.
Наистина, вината беше моя.
Здравей, татко. - Добро утро, миличка.
Имаш уморен вид. Не си ли спал?
Опитвам се да науча речта си за сватбата.
Реших да говоря, без да чета.
Никога не се предавай без бой. Докато не паднеш в боя.
Скъпа...
Какво?
Снощи потърсих една приятелка.
Ивлин. Надявах се да се видя с нея.
Напуснала е хотела.
Мисля, че се е върнала в Джайпур.
Тогава какво чакаш?
Нали дойдох заради доклада ти.
Глупости на търкалета!
И дума няма да разбереш от него.
Татко.
Цял живот попадаш на хора, които ти пречат да бъдеш щастлив
и да правиш това, което искаш. Не ми вменявай тази вина.
Не ме карай да заприличам още повече на мама.
Ти притежаваш само хубавите й качества.
Върви.
Аз ще се оправя с нея. Тръгвай.
Добре.
Благодаря. - Чао.
Купих подарък за племенницата ти.
Нещо от пазара. Надявам се, че може.
Може и още как. - Добре. Ще й го дадеш ли?
Разбира се.
Всъщност, чакай. Накъде е домът ти?
Оттук.
Това е сестра ми. - Намасте.
Брат ми. Братовчедките ми. - Намасте.
Братовчедите ми. И трима мои приятели.
Намасте.
Чичо ми. - Намасте.
Леля ми. - Намасте.
И...
Здравей, мила.
Все още иска да прочете книгата ви.
Чичо ти ми разказа колко смело момиче си...
и реших, че заслужаваш награда.
Трябва само да завъртиш ключа ето така.
И после много леко...
Играех балет на нейната възраст.
Правех пируети.
Биваше ме, но зарязах балета.
Както и повечето неща в живота си.
Коя е твоята къща?
Бялата. Там съм се родил.
Както и тя и сестрите й. Моята сестра. Цялото ми семейство.
Чудесно място за живеене.
Много се радвам, че дойдохте.
Какво стана снощи? Хукна като на пожар.
Отидох да говоря с инспектора. - И?
Занимаваха го други въпроси. - Защото не е инспектор.
Лавиния Бийч е инспекторът. Само че не се казва така и е американка.
А откакто е дошла, ти се държиш пренебрежително с нея.
Това изобщо не е вярно.
Господи, вярно е.
Извинете.
Госпожице...
Бийч. - Г-це Бийч, очарован съм да ви видя.
Смея ли да попитам дали имате планове за деня и ако да, мога ли да се включа в тях?
Точно отивам да се видя с Кушал.
Простете дързостта ми, но с делова цел или за развлечение?
И двете.
Стигнах до извода,
че "Върховно качество" ще е идеален за майка ми.
Моля ви, ще ви дам по-хубава стая. Ремонтирана.
Съни! Чух, че си ме търсил.
Стая 6 скоро ще се освободи.
Аз съм в нея. - Нима? Така ли?
Станаха разни неща. - Съжалявам, но не.
И така, г-н Чеймбърс.
Бихте ли изчакали, г-це Бийч?
Великият г-н Чеймбърс.
Великият писател г-н Чеймбърс.
Щом ви харесва. - Не ми харесва. Никак не ми харесва!
Какво искахте да ми кажете?
Да напуснете хотела и да не ми се мяркате повече!
Вие излъгахте, сър. - Не е лъгал.
Правехте се на нещо, което не сте.
Имаше инспектор, но просто не беше той. А тази жена.
Лавиния. Само дето не се казвате така, нали?
Не. Казвам се Тереза.
Знаех си, че съм ви виждал. Работите за конкуренцията.
"Златни години", нали? - Да.
Откъде знаеш това? - Работата му е да знае.
А нашата - да знаем какво е намислил.
Обясни ми, моля.
Тя наистина е инспектор, но не този, от който те се притесняваха.
Това съм аз.
Казах ви.
Надуших го.
Въпреки, че има модели, които можем да разучим,
за да облекчим амплитудите на екстремните възходи и падения,
съпътстващи всяка бизнес инициатива, те са неизбежни.
Но нека това не ви спира, защото възходите,
като това, че днес съм тук с вас, придават смисъл на нещата.
Просто влезте в играта. Ще се видим в бара. Благодаря.
Ти ги омагьоса.
Слушаха те като омагьосани. - Благодаря ти.
Лора отново пожъна голям успех.
Много се гордея с нея. Жалко, че и Дъглас не можа да присъства.
Какво точно работиш тук?
Осъществявам контакти между търговците на тъкани и фирмата, за която работя.
Звучи доста сложно. - По-лесно се казва, отколкото се върши.
Явно добре се справяш.
Възхищавам се от това, което си постигнала тук.
Благодаря.
Само едно нещо ме озадачава.
Дъглас твърди, че не ми е изневерил. Как е възможно?
Не го ли харесваш?
Дори когато едва го понасях, аз пак го намирах за привлекателен.
В някои отношения дори повече от Даниъл.
Дъглас има едно преимущество пред Даниъл и то е, че той съществува.
Даниъл съществува.
Така е. - Щом казваш.
Работя в офиса му. Започнах като чиновничка във вторник и четвъртък,
колкото да свързвам двата края.
В Райгейт животът е по-скъп, отколкото в Раджастан.
Даниъл ме познава, разбира се, градът ни е малък.
Но си права, не ми е предложил.
Затова искам развод.
Не мога да очаквам някой да поиска да излиза с мен, докато съм още омъжена.
Какво според теб да направим на първата ни среща?
Неудобно ми е да попитам Лора.
Идете на кино. Ще има за какво да си говорите после.
Това ще ви спести чувството за неудобство.
Няма да има никакво неудобство. - Сигурно.
Има хора, в чиито скутове падат щедрите дарове на живота.
Аз не съм от тях.
Идването тук ми го показа.
И ако даровете на живота не идват сами, аз трябва да ги накарам.
И това възнамерявам да направя.
...са им дали корени и сега те могат...
Прекрасните семейства на Съни и Сунайна са им дали корени и сега...
шаади (сватбата)
Сунайна? - Не може да влезеш!
Не искам да виждаш роклята до петък.
Трябва ми папката.
Знаеш имената на гостите. За какво ти е?
Това е само повод да вляза.
Искам да ти се извиня. - Вече се извини.
Искам още веднъж.
И ти обещавам три неща.
Обещавам да репетирам усърдно сватбения танц.
Обещавам да нося тюрбана, който майка ти е избрала за церемонията.
И обещавам да ти бъда по-добър съпруг, отколкото годеник.
Хубаво. Защото си ужасен годеник.
Чуй ме.
Ако някога в съвместния ни живот ми се случи
да усетя влечение или дори тръпка към друг мъж, веднага ще ти кажа.
По този начин ще знаеш, че никога не бих се поддала.
Не намирам Куш за привлекателен.
Ушите му са твърде прилепнали.
Надявах се да проявиш към предложението му за съдружие
по-голям интерес.
Но ти ще си решиш.
Виждал ли си другата ми обувка, скъпи?
Ако не ми кажеш какво те тормози от няколко дни,
ще ми трябва, за да те ритна с нея.
Обувката ти е под леглото.
А ти имаш връзка. - Ето къде била, чудесно.
Казах, че знам, че спиш с друг.
Разбира се, скъпи. Ти не спиш ли?
Ами онази истерична малка вещица в клуба? Сюзън.
Очевидно е, че двамата го правите като зайци от седмици.
Не. Няма такова нещо!
И защо? Какво те спира?
Ти.
Какво?
Не е честно.
Твърдиш, че не е трябвало да спя с тези мъже?
Повече от един ли е?
Правех го само защото мислех, че и ти го правиш.
Нищо не съм правил. Живея като монах.
Когато се срещнахме...
ти каза, че си самотна.
Така беше. Но това не значи, че съм била монахиня.
Не искам да бъда никога повече толкова самотна, Норман.
Нито пък аз.
Г-н Норман Къзънс и г-ца Каръл Пар.
И двамата сме тук!
Г-ца Тереза Бийч.
Присъства.
Макар и под друго име. - Г-ца Мадж Хардкасъл.
Тук.
Г-жа Мюриъл Донъли. - Тук засега.
Г-н Дъглас Ейнсли. - Уча си речта.
До ден-два ще я науча.
Г-жа Ивлин Грийнслейд.
Още не се е върнала. Което е учудващо.
Г-н Гай Чеймбърс.
Независимо дали желаете благопожеланията ми,
ще ги получите в деня на сватбата.
Благодаря.
Не ми пука кой си. Пак съм ти навита.
Каква оценка ще ни дадете?
Не, че вече има значение, но...
какво ще пише в доклада?
Да бъда ли откровен?
Като никога.
Да кажа, че...
за по-доброто управление на хотела има още много какво да се направи,
ще означава да омаловажа нереално хаотичното естество на дейността ви.
Благодаря... за информацията.
Но фактът, че ви се разминава безнаказано,
е доказателство за...
за огромната обич, която питаят към вас обитателите на това място.
И това няма цена.
Затова бих казал,
че с една нова и по-добре оборудвана сграда като "Върховно качество",
щяхте да получите моето одобрение. - Щяхме?
Аз напускам. Задачата ми тук беше компрометирана.
Разбирам.
Но тук имате още един инспектор.
Не харесвам работодателите й, но ако няма друг вариант...
Вече го обсъдихме.
Нейната оценка също се базира на придобиването на другия хотел.
Защо просто не работите с него?
Макар и само заради красивата ви невеста.
Ще отседна в клуба, докато дойде време за самолета ми.
Бихте ли... Бихте ли предали на майка си...
Бихте ли й предали, че напускам работа?
Какво ще правите?
Ще напиша книгата си.
Тя знае историята.
Г-н Чеймбърс.
Позволете да ви закараме до клуб "Вайсрой".
Красивият минибус на Викрам чака.
Моля ви.
Добре.
Полека. Няма да можеш да се изправиш.
Е, както виждам, все още си цяла.
За една бройка. Отклониха самолета точно преди кацането.
Крава на пистата. Не точно такава смърт съм си пожелавала.
Смърт от крава.
Това би накарало хората да говорят.
Аз не бих искала това.
Искам един ден хората да открият, че ненадейно съм си отишла.
Разкажи ми за Мумбай. Намери ли там куража си?
Приех работата.
Мислех да откажа. Казах си: "Колко нови живота можем да имаме?"
Но после си рекох: "Толкова, колкото искаме." Докато можем.
Ще падне голямо пътуване. - Как иначе ще се връщам после у дома?
Ще ни липсваш.
Знаеш го, нали? Би трябвало.
И така, г-жо Грийнслейд, сватбата чука на вратата.
Приготви ли си официалния тоалет? - Малко съм притеснена.
Голям ден.
За всички нас.
Никога не съм разбирала, защо някой ще иска да се жени.
Аз и седмица не можех да изкарам с някой тиквеник,
камо ли цял живот.
Но очаквах тази сватба с нетърпение.
И се оказва, че някои неща си заслужават чакането.
Не съм много по специалните поводи...
и по подаръците, които вървят с тях.
Затова ще трябва да се задоволите с това писмо.
Написано от цялото ми сърце за децата, които не съм родила.
На годежа ви аз казах, че не давам съвети.
Давам мнения.
И мнението ми за младоженеца е следното:
Той постоянно бърка...
но никога за наистина важните неща.
А когато е прав... - Приятели...
...тогава е нещо забележително.
Сватбата не може да се състои в "Най-екзотичният хотел Мариголд".
Една толкова ослепителна булка
заслужава по-великолепна обстановка за сватбената си церемония
и аз намерих точно такова място.
Моля, заповядайте в прекрасния минибус на Викрам.
А тези, които са по-далече или се движат по-бавно,
качете се в колите на братовчедите му и заедно
ще отпътуваме за моя нов хотел!
Не гледайте мен. - Не, не го гледайте.
Макар че в бъдеще
може би ще вземем под крилото си и хотел "Върховно качество",
а моят стар приятел Кушал ще работи на длъжност малко под моята,
защото моето великодушие е безгранично.
Но засега - към колесниците!
Напред към най-новата перла в моята корона!
Зеницата на окото ми!
Да вървим към бисера в моята стрида!
Това вече не е клуб "Вайсрой",
а моят сватбен подарък за нея...
за момичето на моите мечти, където ще ви приветствам с добре дошли.
Мили дами и любезни господа...
О, да.
...за "Най-екзотичният хотел Мариголд 2"!
Това е за теб. Ела!
Виждаш ли?
Дами и господа,
бих искал да привлека само за момент вашето внимание.
Бих искал да кажа няколко думи:
Покой от път не зная
и чашата до дъно ще изпия.
Велико аз ликувам и велико страдам.
Носи ми се слава на скиталец с жаждащо сърце.
Видял съм много, много съм научил.
Частица съм от всичко, що съм срещнал,
ала живяното е само мост към онзи свят непропътуван,
изплъзващ се след мен.
Остава малко: но всеки час спасен е
от онази вечна тишина и нещо повече дори -
носител той е на нещо ново.
Няколко думи от Алфред, лорд Тенисън...
за нещо, което всички ние знаем и никога не бива да забравяме.
Че всеки час носи нещо ново.
Съни и Сунайна днес оповестиха,
че желаят да изживеят тези часове,
тези неща, този живот заедно.
...тези неща, този живот заедно.
За мен е привилегия да мога
да ги изпратя по техния път по такъв забележително стилен начин.
А като стана дума за стил...
...и аз имах приказна сватба.
И аз имах приказна сватба. Само че като в приказка на братя Грим.
Пауза за смях.
Продължавам...
Две са нещата, които можем да дадем на нашите деца.
...това, което можем да дадем на нашите деца, са корени и крила.
Чудесните семейства на Съни и Сунайна са им дали корени...
И сега... - ...те могат да полетят заедно.
Прочети това.
...и сега, когато те предприемат това...
Вегетарианско, невегетарианско...
...пътуване...
...пътуване, на което ние ги изпращаме с цялата си любов...
и... и... огромно...
такова...
сещате се...
Това е нещото...
което младите...
Това е нещото, което младите ни припомнят...
Защото това е нещото, което младите ни припомнят...
Че в края на краищата...
Че в края на краищата всичко е съвсем просто...
Че е нужно само да погледнеш в нечии очи...
...и да кажеш "да"...
"Точно това искам. "
А другият да отговори...
"И аз го искам...
и няма от какво да се боим. "
Ивлин и аз искаме да пожелаем на двама ви
цялата любов и щастие на света.
Това ви желаем всички.
Съни и Сунайна!
Ако много държиш да опитаме моногамията,
макар че според мен тя е за младите и наивните,
бихме могли да се пробваме.
Норман?
Ти ме излъга.
Е...
вече не съм инспектор по хотелите и ще напиша онази книга.
Така че всичко, което казах, е било вярно, само че няколко дни по-рано. Това е.
Ами съпругата ти?
Това си беше чиста истина.
Ти ми беше първият след смъртта на мъжа ми.
А ти не си първата.
Но мисля, че ще си ми последната.
Моля те...
танцувай с мен...
Чандрима.
Съни ми каза.
Ще го убия това момче.
Благодаря, че дойде.
Повикахте ме.
Наляво или надясно, мадам?
Моля?
Когато стигнем кръстовището, наляво или надясно да тръгна?
Какво правиш, когато си изправен пред трудно решение?
Няма трудни решения.
Хвърляйки монета, винаги знаем на коя страна искаме да падне.
Наляво или надясно, госпожо?
Г-жо Донъли?
Вътре ли сте?
Връщай се на сватбата си. Аз си почивам.
Добре. Извинете за безпокойството.
Танцовите обувки ли си забрави?
Не, мадам. - Тогава върви да ги шашнеш.
Да, мадам.
Съни...
Тръгвам, тръгвам.
Никой ли няма на рецепцията?
Мислех, че това е хотел.
Какво правите тук? - Проверявам инвестицията си.
Дошли сте на грешното място.
Не мисля.
Не ви видях на празненството.
Как сте, г-жо Донъли?
Защо сте дошъл, всъщност?
За да ви засвидетелствам почитта си.
От нищо не се възхищавам така, както от човек, който сади дървета,
под чиято сянка може никога да не седне.
Но други ще седнат. Това е важното.
Колко време ще останете?
Летя утре сутрин. Разписанието им е кошмарно.
В кой от хотелите ви да отседна?
Във втория или в първия?
Не мисля, че там ще можете да си отспите.
Аз...
трябва да предам това писмо и после ще ви обслужа.
Благодаря, г-жо Донъли.
Знам, че ще ме разберете за отсъствието от приема...
и се надявам да ми простите, че не дойдох да се сбогувам.
Изкарайте си най-прекрасното сватбено пътешествие.
Сигурна съм, че ще ви изпратят подобаващо.
Благодаря.
Краят не съществува.
Той е само място, където напускаш историята.
А сега това е вашата история.
Прекарах 40 г. в търкане на подове...
а последните месеци от живота си като съуправител на хотел
на другия край на света.
Сега нямате представа какви ще бъдете един ден.
Не се опитвайте да го контролирате.
Не го мислете.
Тогава започва забавлението.
Защото както каза веднъж един човек...
времето е най-хубавият подарък.
НАЙ-ЕКЗОТИЧНИЯТ ХОТЕЛ МАРИГОЛД 2
Превод: Мая Илиева